![Grotta Gigante](/img/t1100h0/blogimg/leto/friuli/grotta-gigante.jpg)
Grotta Gigante, eller Kæmpegrotten, ligger i Friuli Venezia Giulia-regionen, nærmere bestemt i landsbyen Sgonico nær byen Trieste. Denne imponerende underjordiske verden fascinerer de besøgende med sin størrelse, geologiske kompleksitet og skønheden i drypstensdekorationerne.
Grotten blev opdaget i 1840 af østrigske opdagelsesrejsende, men den egentlige kortlægning og forskning begyndte først flere årtier senere. Den første detaljerede udforskning blev foretaget af den italienske speleolog Antonio Federico Lindner i 1897. Grotten blev åbnet for offentligheden i 1908 og er siden blevet et af de vigtigste turistmål i regionen.
Grotta Gigante har en enorm hovedhal, der er 107 meter lang, 65 meter bred og 98 meter høj. Denne imponerende størrelse har givet den en plads i Guinness Rekordbog som den største turisttilgængelige grotte i verden. Grotten består af kalksten, som er blevet dannet i løbet af millioner af år af vand, hvilket har skabt storslåede stalaktitter, stalagmitter og stalagmitter.
En af hovedattraktionerne i Grotta Gigante er dens rige drypstensudsmykning. Besøgende kan beundre de forskellige formationer, der er opstået gennem tusinder af år. Stalaktitterne, der hænger fra loftet, og stalagmitterne, der vokser fra gulvet, skaber et fantastisk skue. Nogle af stalaktitterne er flere meter høje og findes i mange forskellige former og farver, hvilket vidner om naturens utrolige kreativitet.
![Grotta Gigante](/img/t1100h0/blogimg/leto/friuli/grotta-gigante-jeskyne.jpg)
Turen varer cirka en time og omfatter adgang til hovedkammeret og flere mindre sidekamre. Man kommer ind i grotten gennem den oprindelige åbning, og vejen til bunden af grotten går via en række trin, der er opdelt i flere ramper med skridsikre overflader, som giver en imponerende udsigt over grottens indre.
I en dybde af 80 m åbner den største del af grotten sig - Grande Caverna med utrolige dimensioner på 98 x 167 x 76 m, og den laveste del ligger 101 m under indgangsniveauet. Der er stalaktitter og stalagmitter, herunder den 12 m høje Colonna Ruggero-stalagmit, samt en geofysisk forskningsstation.
Lige før udgangen kan man se skelettet af en kæmpestor hulebjørn, som levede i området indtil slutningen af istiden.